- Hej, gumman. - Hej, pappa.
Jag var på internetkaféet. Vet du hur många mejl jag hade fått?
- 83. - Du är populär.
Väldigt. 60 var reklam för att få mig att köpa grejer.
- La du verktygen här? - Ja.
Lägg dem i en påse och ta in dem. Det får inte regna på dem.
Jag kollade din Facebook-sida. Han den där hade skrivit på din vägg.
Jag skulle aldrig ha addat dig.
Ja, han... vill bli ihop igen.
Klart han vill. Det sa jag ju. Prinsessan, han förtjänar dig inte.
Där är du ju! - Och där är du.
Här är jag.
- Vi har ett problem. - Jag var borta i en timme. Vad nu?
- Du får se. - Måste jag?
Jag har letat efter dig. Var du i stan?
- Var var du? - Hon slet som ett djur i trädgården.
- Jag hade huvudvärk. - Har vi hört den förut?
Det hade jag.
- Mår du bättre? - Ja tack, farbror Peter.
- Vad är problemet då? - Den här vägen.
- Varför kan du inte bara säga det? - Du måste se det.
Du ska få en ledtråd. Det är här inne.
Pang.
Vad tror du?
- Hur ska man se nåt? - Behöver gubben en kikare?
In med nyllet och titta.
Är det verkligen nödvändigt? Jag har gjort ett hål.
- Jag är imponerad av din pappa. - Det, lillebror, är ett hål.
- Det där är inte bra. - Nix.
- Vad är det? - Mögel. Gå inte nära.
Jag vill inte att du andas in det, för då blir du jättesjuk.
Att bara se det gör mig sjuk. Hela huset kan vara smittat.
- Angripet, inte smittat. - Angripet, smittat...
- Täck över det så får ingen veta. - Det är sant.
Nyss hade vi ett litet hål att laga. Nu har vi ett stort hål.
Försäkringen täcker det. Det är en del av läckan.
Kom du ihåg att ta med...
Två själar, en tanke.
Jaha... Vad vill du göra?
Varför frågar du mig? Vi åker om ett par dar.
Nu blir det knepigt.
Du dumpar hela grejen på mig. Fast då slipper jag ju dig.
- Så jag klagar inte. - Det är det du är bäst på.
- Jag fixar det. Men på mitt sätt. - Gör rätt så slipper jag klaga sen.
- Kollade du väggen ner till källaren? - Jag såg nyss att den når hit.
Kom. Ta med lampan.
Ha så kul.
- Farbror Peter, gör inte så. - Du älskade det som liten.
Gärna i dag!
Jag kommer.
- Hur är det med dig, Sarah? - Det är bra.
- Hur är det själv? - Kolla på dig.
Otroligt hur stor du har blivit.
- Kommer du ner eller inte?! - Skit ner dig! - Vi ses sen.
Sarah?
Helt otroligt att du är här.
- Du kommer inte ihåg mig, va? - Jag skäms så.
Jag heter Sophia. Vi brukade leka.
Självklart, ja.
- Hur är det? - Rätt bra. Nu när jag hittade dig.
- Varför är det så mörkt här? - Råttorna har gnagt av ledningen.
Du kunde ha fått komma in, men det finns ingenstans att sitta så...
Jag kan ändå inte stanna länge.
Visst är det vackert?
- När var du här senast? - Det var länge sen, flera år.
Jag kommer förbi då och då och ser andra, men aldrig dig.
Andra familjer åker hit då och då. Men ingen har varit här i sommar.
- Utom inkräktarna som sabbar allt. - Vad hemskt.
De slog sönder nästan alla fönster. Farbror och polisen jagade iväg dem.
- Vad gör ni här nu då? - Fixar till det. Vi ska sälja det.
Så synd. Förutom att sälja huset, vad gör du?
- Inte mycket. - Går du i skolan?
Nej, jag och skolor passar inte ihop.
Jag jobbar åt pappa och funderar på framtiden.
Ja, det är svårt att få jobb nu.
Det är så mycket jag vill göra, men jag verkar aldrig få till det.
Kan du fatta hur länge sen det är?
Minns du hur vi klädde ut oss och gjorde makeovers?
- Gjorde vi? - Ja.
Herregud! Det var så länge sen. Ibland tror jag att jag har hål här.
Jag har en hög foton. Jag måste leta rätt på dem.
Ja.
Du har alltid haft bästa frisyren.
Hur länge stannar ni då?
Vi har varit här ett par dar och sticker nog snart.
- Vill du hänga lite senare? - Ja, det kunde vara trevligt.
Men telefonen är inte inkopplad och våra mobiler funkar inte här.
- Jag kommer bara förbi senare. - Okej.
Jag visste inte om jag nånsin skulle få se dig igen.
- Det är så härligt att se dig. - Härligt att se dig.
Vi ses sen.
Jag kommer faktiskt ihåg dig.
Hur kan du glömma?
Vi ses sen!
John, om det är så jävla viktigt för dig så kan du göra det själv.
Jag försökte bara hjälpa till.
Jag sticker nu, Sarah.
Kan jag få mina bilnycklar, snälla? Du vet var de är, ge mig dem.
När du har taggat ner, ring elektrikern.
Vi kan låna hans näbbtång för att dra ut pinnen ur din röv.
- Va? - Jag älskar dig, brorsan.
Varför måste min bror krångla till allt?
När han inte gör som du vill.
Om alla gjorde som jag sa hade vi inte haft några problem. Eller?
- Behöver du hjälp där nere? - Nej, det är lugnt.
Hej. Vad gör du?
Jag hörde nåt där uppe.
- Det är säkert råttjävlarna. - Påminn mig inte.
Det lät som om nån var där uppe.
- Kanske din farbror. - Hans bil är inte här.
Jag vet hur du tänker, gumman. Ska jag gå upp och kolla?
- Ja. - Okej.
Vänta, jag går med.
- Träffade jag dig? - Ja, det gjorde ont.
Förlåt.
- Försöker du vara rolig? - Lite.
- Vad är det? - Det är bara...
Det är ingenting. Bara foton till försäkringen.
Jag vet inte varför din farbror bara lämnar saker.
Ursäkta.
Du måste komma igång här inne.
- Har du inte börjat med garderoben? - Det mesta är inte mitt.
Och? Ska det bara lämnas kvar? Vad håller du på med här inne?
- Har du förstått att vi packar allt? - Ja, det förstår jag.
Den där kartongen är helt tom.
Vill dina kusiner inte hjälpa till, ta det du vill ha och släng resten.
- Den är åtminstone tom. - Ljuden då?
Det är ett gammalt hus. De låter. Det är säkert ingenting.
- Men jag fortsätter kolla. - Tack.
Sätt dig, gå igenom allt och börja slänga saker.
När jag kommer vill jag se fulla sopsäckar. Hör du det?
Jag kommer strax.
Pappa?
Ja.
- Vad händer? - Ingenting händer.
- Vad gör du? Packar du? - Ja, jag slänger saker.
Bra. Det är det jag vill höra.
Pappa?
Kom igen, pappa.
Herregud. Pappa, vad har de gjort med dig?
Herregud. Du lever.
Du kommer klara dig. Du kommer klara dig.
Var är nyckeln?
Du kommer klara dig.
Jag kommer tillbaka.
Pappa, håll ut. Jag ska hämta hjälp.
Vad gör du här ute? Varför är du inte i huset?
Sarah, vad är det som händer? Berätta vad som händer.
De tog pappa!
Du är helt blodig. Vad händer, Sarah?
Vem har skadat din pappa? Var det nån i huset? Vem?
- Det var bara en tjej. - Jag ser ingen tjej.
Säg vad som händer. Var är din pappa?
Han ligger på golvet i rummet.
- Är han i huset? - Vart ska du?
- Jag ska hämta din pappa. - Skojar du?! Vi måste hämta hjälp.
Om din pappa är skadad måste vi hjälpa honom nu, Sarah.
Hur många personer såg du i huset? En, två, tre? Vad står jag inför?
- Det är en man... - I huset?
- Och sen en tjej vid vägen. - Jäkla hustjuvar.
- Snälla, stanna. - Lugn, jag låter ingen skada dig.
- Jag vill inte dit! - Sarah, lugna ner dig.
Din handled blöder.
Vi lägger om det först. Jag har förband här.
Förlåt, jag vet att det gör ont. Tryck där. Det här löser sig.
- Vart ska du? - Jag hämtar din pappa. Stanna där.
- Vad gör du? - Jag tar mitt vapen.
Jag kommer strax. Stanna i bilen, Sarah.
Stanna i bilen, lås dörrarna.
BAKLUCKA ÖPPEN
Farbror Peter!
Farbror Peter?
Jisses, Sarah!
- Du skulle stanna i bilen! - Du lämnade bakluckan öppen.
Nån tog sig in i bilen!
Va?
Nej, du får inte öppna. Jag låste honom ute.
- Har du min nyckel? Ge hit! - Jag ger dig den inte!
Jag vill inte.
Jag vill inte gå ut dit.
Förlåt.
Förlåt för det förut. Jag visste inte. Är du okej? Säkert?
Kan du visa exakt var du sist såg din pappa?
Jag har letat, men jag såg ingen.
Jag kollade bara kvickt. Ta den här.
- Hur är det med handleden? - Okej.
Vi håller ihop nu.
- Om han är i källaren då? - Vi tar din pappa och sticker.
Gå precis bakom mig. Kom.
John?
John!
John?
Han var inte i det rummet.
Var var han?
Han var där inne.
Okej. Då kollar vi igen.
Han låg precis här.
Åh, jisses...
Hur mådde din pappa när han låg här? Kan han ha tagit sig nånstans?
Jag förstår inte hur.
Han kanske...
Han kanske kvicknade till.
Farbror Peter?
Här!
Jag tror inte det är nån på den här våningen.
Vad är det?
Vi.
Det är bara sopor.
Vi tar ut det.
Kollade du där uppe?
Kvickt. Vi kollar igen.
Snälla, håll dig nära mig.
Ge mig din hand. Det är okej.
Vad är det?
- Vad är det? - Den lampan var inte tänd förut.
De har tagit honom.
Jag är ledsen, Sarah. Vi har letat överallt.
Farbror Peter? Farbror Peter?
Farbror Peter!
Det är bra. Så där ja.
Precis så.
Bra. Det är okej.
Ja... Det är bara en liten lek vi leker.
Fint.
Var inte blyg.
Det var väl inte så farligt? Eller var det?
Vad sägs om ett litet mellanmål nu?
- Där är du ju! - Sophia?
Vi skulle väl ses?
Letar du efter den här?
- Det är inte nyckeln till den dörren. - Det där är inte vägen ut.
Pappa... pappa...!
- Vad har du gjort med honom?! - På tok för lite.
Vill pappa ha sin favoritsup?
- Han lär behöva den. - Vem är du? Varför gör du det här?
Du har svårt att minnas, Sarah. Du har hål här uppe.
Du har nyckeln.
Har jag?
Nej...
- Avsluta det du påbörjade. - Nej.
Lämna oss ifred!
Sluta straffa dig själv, Sarah.
Sarah, snälla...
Du måste vara tyst. Annars väcker du mamma.
Och då måste jag straffa dig.
Vill du leka med mig nu?
Varför tjafsar du så mycket? Det är ju bara en lek.
Snälla, gör det inte.
Nej, pappa, det gör ont! Det gör ont.
- Pappa hade aldrig gjort dig illa. - Du ljuger!
Se vad du gjorde. Se vad du gjorde med mig!
Hur kunde du?!
Se vad du har gjort, Sarah.
Gumman, du ser i syne.
Människor som inte är där. Du hittar på saker som inte hänt.
Men vi kan ta oss igenom det. Du måste göra som jag säger. Okej?
Jag kan hjälpa dig. Men du måste befria mig först.
Gumman...
Det är okej, det är okej.
Kom. Just det.
Ta det lugnt.
Okej, tack. Ge mig den.
Det är bra. Det är okej, det är okej...
Nej, pappa!
Du tvingar mig att göra det, Sarah.
John!
Låt henne vara.
Låta henne vara?
Var bara tyst, Peter.
Och njut av showen. Som du alltid har gjort.
- Va, Sarah? - Släpp henne!
Skämtar du?
Du är en riktig loser.
Du spelar död. Och sen angriper du mig?
Det här är vår egen lilla hemlighet.
Herregud. Herregud, Sarah, snälla du.
Förlåt mig. Det var för så länge sen.
Jag skulle ha stoppat det.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2012